Hideaki Ito Yumiko Shaku
PRINCESA YUKI
Shiro Sano
Yoko Maki Yoko Chosokabe
Naomasa Musaka Yutaka Matsushige
Shintaro Sonooka Takashi Tsukamoto
Yoichi Numata
Po stripu avtorjev Kazuo Koike in Kazuo Kamimura
Režija Shinsuke Sato
Minilo je že 500 let, a dežela je še vedno bila zaprta.
Odrezana od sveta, dežela ni poznala ne upa ne obupa,
zrak, ki ga je dihala, pa je imel okus opustošenja.
Reformatorje, ki so bili prisiljeni v oborožen upor,
je država zatrla.
Hiša Takemikazuchi ...
so bili morilci, plačani za ubijanje upornikov.
Že od starih časov naprej
so to bile straže vladarjev sosednje kraljevine.
Ko se je modernizirala, je država odstranila vladarja.
Prisiljena v izganstvo, je z družino prišla v to deželo.
Zdaj so postali pleme morilcev,
ki so za bogat denar ubijali brez razlikovanj.
Družina Takemikazuchi.
Mati.
Byakurai bi te rad videl.
Anka je zjutraj pobegnil.
Kdor zapusti družino, bo izdal naše skrivnosti.
Namenjen je proti goram Shikon.
A s svojo bolno nogo, gotovo ni prišel niti do stare jame.
Yuki ...
Kri naj gre s tabo.
Sama grem.
S tabo grem!
V napoto mi bo.
Vzemi me s sabo. Byakurai ti je ukazal!
Si sposoben ubiti Ankro?
Sem.
Kaj pa, če te bo rotil?
Vseeno ga bom ubil.
Dvomim.
Yuki. Ti si.
Nisem oborožen. Ne ubij me.
Prosim.
Vzemi moj meč.
Povej jim, da si me ubila.
Očitno ti nisem več kos. -Kdo si?
Ime mi je Kuka. Služil sem tvoji materi.
Nekaj ti moram povedati.
Gre za osebo, ki je ubila tvojo mater.
Rekli so ti, da je umrla sredi napada.
Toda ubil jo je Byakurai.
Lažeš! -Byakurai je ubil tvojo mater Azoro,
princesa Takemikazuchi.
Lahko se maščuješ in naslediš svojo mater,
ali pa zapustiš svoj dom.
Jutri je tvoj 20. rojstni dan.
Pri tej starosti princesa prevzame vodilni položaj.
Lahko prevzameš vodstvo družine,
ali pa jo zapustiš.
Če se odločiš za slednje, pridi k stari jami.
Prinašam sporočilo Azore.
Je Anka rotil za svoje življenje?
Je moja mati rotila za svoje?
Kako to misliš?
Glas se ti trese.
Tvoj up pa blodi.
Se sploh zavedaš, kaj počneš?
Povej mi.
Byakurai, si ti ubil mojo mater?
Ne.
Umakni meč, Yuki. Tokrat bom spregledal.
Nisem želel, da bi izvedela.
Tvoja mati je umrla,
ker nas je nameravala izdati in pobegniti.
Lažeš!
Besno obnašanje ti ne bo pomagalo.
Nimam izbire. Umri!
Imenitne novice iz Sveta sindikatov.
Z Velikim vodjo smo zmagali industrijsko bitko.
iz Ministrstva za gospodarstvo sporočajo,
da se je letos življenjski standard zvišal za 20%.
Državljani so pridrveli na ulice, da bi proslavili
v neorganiziranem shodu.
Aya?
Kaj je?
Me misliš s tem ubiti?
Iz družine Takemikazuchi si, kajne?
Kdo te je najel?
Govori.
Kje so ostali?
Nikogar ne bo. Nisem te prišla ubit.
Lažeš.
Res misliš, da ti bom verjel?
Zanesi se.
Nate?
Ubili bi vsakogar, za kogar se vas plača.
Če ti zaupam, je po meni.
Če bi te hotela ubiti,
bi že bil mrtev.
Mi zdaj zaupaš?
Te ne boli? -Ja.
Če dovoliš, da te boli.
Neko dekle sem videla.
Kje je?
Sam živim.
Tam jaz spim. -Lahko noč.
Njene sledi smo izgubili pri začetku gozda.
Sta mi to prišla povedat?
Ne.
Nekdo je videl tovornjak.
Stražili bomo cesto.
Vrnila se bo.
Maščevati se hoče.
Nekdo ji je povedal. -Kdo?
Ne vem.
Danes je stara 20 let.
Kdor ji je povedal za Azoro, dobro ve, kaj to pomeni.
Kuka.
Misliš, da te hoče ubiti, da bi maščevala Azoro?
Torej bo prišla sem.
Kam bi Kuka lahko poklical Yuki, če bi jo želel videti?
Na svoj dom?
Česa boljšega bi se domislil.
Kako si kaj? Kidokoro tukaj.
Vrnila sem se. Nekaj ti moram povedati.
Pridem še danes.
Ne, jaz pridem do tebe ...
... pojutrišnjem.
Zmenjeno.
Dobiva se na običajnem mestu.
Nek mož je prisegel Azori, dedinji Takemikazuchijev,
da bo vedno zvest njeni družini.
Byakurai mu je nastavil past, ga obtožil izdajstva in ubil.
Je ta mož bil moj oče?
Gotovo se ne spomniš. Stara si bila komaj dve leti.
Rod Takemikazuchi je štel še veliko članov.
Byakurai si je prizdeval, da bi sam postal Azorin mož
in tako postal vodja družine.
A Azora se je temu uprla.
Od obupa je poskusila
uničiti družino Takemikazuchi.
Byakurai jo je odkril in usmrtil.
Odtlej se je vse spremenilo.
Mnogi so z nim bili nesrečni in so poskusili zbežati.
A zelo malo ...
... jih je uspelo.
Princesa Azora je bila umorjena tu.
Prepričan sem, da je upala, da boš zapustila družino.
Želela je, da bi tebi uspelo to, kar njej ni.
Ni se ti treba maščevati Byakuraju.
Takemikazuchijem je usojeno, da propadejo.
Princesa Yuki.
Tvojo mater so mučili skoraj do smrti.
A zadnji udarec sem ji zadal jaz sam.
Ubij me, če hočeš.
Vse od tistega dne samo še čakam na smrt.
Ponudil sem se, da bi jo pospremila na drugi svet.
A mi ni dovolila.
Ukazala mi je, naj ti vse povem,
ko boš dopolnila 20 let.
Če me bo Princesa Yuki blagovolila ubiti,
Ne govori tega.
Nima smisla.
Torej si jo ti ubil, Kuka.
Soma.
Kako si zrasla.
Oprosti, če te prekinem ...
Kuka!
To sem hotel.
Princesa Yuki! Ne smeš umreti!
Ubij me, če hočeš.
A ne drzni si dvigovati meča nad Princeso Yuki!
Tega ti ne morem obljubiti.
Kuka!
Ko sem bil otrok,
sem bil vedno srečen.
Še sanjalo se mi ni,
da se bodo stvari tako spremenile.
Veš, zakaj so ljudje nekoč tako razmišljali?
Ker nihče ni imel idealov.
Res je veliko oseb umrlo, ko smo podtaknili bombo.
A bilo je učinkovito.
Moral bi biti ponosen.
Praznik je bil. Nikogar ne bi smelo biti tam.
Povedal si mi že.
Izgube so neizogibne. Ničesar ne dobimo zastonj.
Mimura jke to vedel. Njegova smrt ni bila zaman.
Če kdo ne umre, nihče ne bo pozoren.
Rad bi prešel na naslednji projekt.
G. Sugimoto ...
... se ni strinjal.
Te je klical, ko me ni bilo.
Prejšnji mesec.
Izobčili smo ga.
Zaupam ti.
Za dosego idealov moramo storiti vse, kar je potrebno.
Takashi.
Kje je v džungli najbolj varno?
Na levovem hrbtu.
Bolhe tam uživajo najbolj mirno življenje, kar jih je.
Hej ...
Hej!
Sranje!
Kje krvaviš?
Beljakovine potrebuješ, sicer ne boš ozdravela.
Obleci to.
Nimam drugega.
Pohiti.
Paše ti.
Kaj počneš?
Tega se bom znebil.
Si videl g. Kidokora?
Sta se videla?
Takashi, pazi se ga.
Si slišal za ugimota?
Mrtev je.
Umorjen.
Jaz moram iz države.
Nekje obstaja sreča. Samo najti jo je treba.
Kdo je to?
Gost?
Torej si že našel srečo?
Drži se.
Pokliči, če bi rad šel zraven.
Hvala.
Zakaj si prišla nazaj?
Kaj se je zgodilo?
Nočeš povedati?
Najbrž je zame bolj varno, če ne vem.
Ti je neprijetno, ko moraš koga ubiti?
Zakaj to sploh počnete?
Za denar?
Telo gre kar samo.
Ko držim meč in se približam osebi, se telo premika samo,
preden se lahko vprašam, zakaj.
Ti revica.
Kralj neha plačevati svoje straže,
zato te vložijo svoje sposobnosti na trg.
Ljudi ubijate brez razloga.
Ne branite svoje države, ne branite samih sebe.
Saj nimate česa braniti. Kar tako ubijate.
Toda jaz sem imel ...
... razlog za to.
Imel sem razlog.
Vem, da sem imel ...
... razlog za ubijanje.
Pridi.
Moja sestra.
Ko je bila stara osem let,
sem prišel iz šole in povsod je bilo krvavo.
Le ona je bila še živa.
Storilce so izpustili zaradi nezadostnih dokazov.
Zato sem jih ubil sam.
Dobili so me in me obsodili na štiri leta.
Ko sem prišel iz zapora, ničesar nisem doživljal ...
... tako kot nekoč.
Vse se mi je zdelo drugače.
Potem sem naletel na moža,
ki je rekel, da želi, da bi jaz bil spet srečen kot nekoč.
Prvič mi je kdo to rekel.
Storil sem marsikaj in v marsikaj sem bil prisiljen.
Vse, da bi postal spet srečen. Postal sem izredno racionalen.
Renkyo?
Ja.
Pogovoriti se morava.
O čem?
Misliš, da res lahko ubijemo Yuki?
Brez nje smo brez vodje Takemikazuchijeve krvi.
Potem pa ... -Potem pa kaj?
Saj smo že izgubili tako rekoč vse člane tega rodu.
Kakšen smisel bo imel naš obstoj ...
... brez tega imena? -Saj ne potrebujemo smisla.
Nikomur več ne rabimo stražiti.
Častil sem naše prednike, verjamem v domovino.
A po propadu monarhije,
so nam bili meči odvzeti.
Tisti, ki so bili ujeti, so si izbrisali spomin z drogami.
In da bi upočasnili svoje gibe,
so si zabodli igle v komolce.
Mi pa smo pobegnili, ne da bi obrnili meč proti domovini.
Se spomniš, Renkyo?
Tistih tankov na južnem otoku, ki smo jih videli na poti?
Kup uničenih tankov,
razžrtih od dežja ...
zaudarjali so od trupel.
A trupel ni bilo.
Smrad je prihajal od nas.
Takrat ...
... smo bili mrtvi.
Halo?
Halo? -Jaz sem.
G. Kidokoro.
Zakaj kličete?
Poslal sem ti shemo. Si jo lahko ogledaš?
Lahko.
Takoj bom.
Si videl? Začeti hočem v roku 1 0 dni.
Me slišiš?
1 0 dni.
Ne morem.
Kdaj pa?
Nikoli.
Ne?
Ne.
Prav. Sva na vezi.
Tako žalostno izgledaš.
Ti pa si neizrazita. Si kdaj sploh bila žalostna?
Take občutke odmislim. Tako kot bolečino.
Tako ubijaš ljudi?
Ko je človek žalosten, je prav da žaluje,
in ko je srečen, je prav, da se veseli.
Se kdaj smejiš?
Ko sem žalostna, žalujem.
Več ur.
Več dni.
Več let.
Si kdaj slišal izraz ´´miki-ishi´´?
Ne.
Pomeni ´´čudovit dragocen kamen´´.
Zelo redki so.
Celo leto lahko iščeš in si srečen, če najdeš enega.
Če ga izbrusiš, dobiš majhen zelen kristal.
Moja mati jih je zbirala.
Vsakič, ko je dobila enega, ga je zgladila in spravila.
Ko bi jih zbrala 30, je namravala narediti ogrlico ...
... za mojo poroko.
Rekla je, da mi jo bo pripela na dan poroke.
Začela jih je zbirati, ko jih je imela 1 8.
Ko sem se rodila, jih je imela 22.
Umrla pa je pri 27-ih.
Zbrala jih je 27.
V majhni škatli.
Premalo za ogrlico.
Kmalu bom starejša, kot je bila ona, ko me je rodila.
Nato bom starejša, kot je bila ona, ko je umrla.
Zbrala pa nisem ničesar, kar bi lahko zapustila ...
... komurkoli.
Nikomur nimam česa zapustiti.
Nikogar ...
... nimam tako rada.
Pojdiva stran.
Zapustiva to državo.
Nič naju ne zadržuje.
Nekje mora biti kraj, kjer lahko vse pozabiva.
Pojdiva tja.
Mati ...
... zdaj ...
... sem srečna.
Misliš, da boš kdaj srečna?
Tudi če me ubiješ, boš vedno hodila po poti krvi.
Ne boš se ji mogla izogniti.
G. Kidokoro.
Tvoja sestra je videti zdrava.
Kaj želite?
No ...
Če gre za tisto shemo ...
Ne. drug načrt imam.
Imenitna zamisel. Prepričan sem, da ti bo všeč.
Za kaj gre?
Z vlado najdemo skupno stališče.
Dosežemo svoj cilj in zelo malo ljudi nastrada.
Kaj praviš, Takashi? Dober načrt, kaj?
Izdali me boste?
Dogovor imam. Spoštujemo zakon in dosežemo cilje.
Izdajalec!
V duhu bomo nadaljevali.
Načrt, ki sem ti ga poslal, je bil zadnji.
Ker bi nas vse ubil?
Ne govori tako.
Saj si si to že od nekdaj želel.
Tako boš vsaj na varnem. Vse je že dogovorjeno.
Čemu vse, kar smo doslej naredili?
Čemu vse žrtve?
Vse je imelo smisel. Ker smo verjeli v svoje ideale.
Ne. Verjeli smo v vas!
V vas smo verjeli.
Mimuro je razneslo.
Vsi so verjeli v vas!
Rekli ste, da bomo nekoč spet srečni.
Edino vi ste bili srečni.
Sreča bo prišla.
Seveda ne zastonj. Rekel sem ti, da bo cena zanjo visoka.
Zdaj lahko le molimo za žrtve.
A tebi ni treba moliti, Takashi.
Saj boš tudi sam med temi žrtvami.
Preklet pes!
Jaz sem Azorina hči,
Princesa Yuki iz družine Takemikazuchi.
V imenu svoje matere ti bom vzela življenje!
Mar ne razumeš?
Konec je! Poberi se!
To bom obdržal.
Živi.
Bodi srečna.
Živi zame.
Takashi ...